Досега в "Заразата":
Миличкият ми. Чудесно е, че децата ми са отново заедно.
Колко пъти да казвам да не държите боклук в коридора?
Ако майка ми каже, че отново си и държал подобен тон,
ще открият трупа ти в някой контейнер.
Какво има вътре? Почва.
Къде е долапа?
Сандъкът беше тежък. Нищо не може да го вдигне така.
Ако ковчегът е у вас, значи още го държите.
Не позволявайте да премине реката!
Нещо зло се задава. Плъховете не мигрират така.
Нещо ги е прогонило. Крие се долу, в тъмното.
Проверих къде няма плъхове.
Трябва да огледаме тунелите в близост до Световния търговски център.
Убием ли Господаря и отрочетата му ще умрат.
Идват.
Добре.
Тест на УВ бомбите.
Не, не. Ела.
Сега не виждам нищо. - Така и трябва.
Светлината може да изгори ретините ти. - Не е честно.
Това добра идея ли е?
Сега ще разберем.
Пускам!
Ще е добре да го загасиш.
Какво стана?
Инженерният израз за това е "провал".
Голям провал.
За кратко светлината беше силна.
Но дали би ги наранила? - Може да е по-голяма.
Крушките трябва да остават ярки по-дълго, а не да горят така.
Аз бих ги направил да примигват като светкавица на фотоапарат.
Това може да предотврати изгарянето.
Може да свържа машина за пушек и мишпулт,
и да ги накараме да потанцуват.
Забрави. Прави каквото искаш. - Шегувам се, докторе.
Не казвам, че не съм съгласен с теб, защото не е така.
Не падай духом.
Проблемът е, че не можем да правим повече проби.
Мога да сложа останалите крушки и да ги запоя към платката,
но ще разполагаме само с това, което се получи.
И да се надяваме на най-доброто.
Г-н Фет, току-що описахте действията ми през последните 60 години.
Какво правиш, мамо?
Не намирам нищо в проклетата кухня!
Търси пепелник, който някога е взела от хотел Алвеар.
Знам, че е някъде тук.
Мамо, той се счупи преди години.
Ще разчистя.
Това не е твоята кухня.
Ето един пепелник.
Благодаря.
Не го харесвам. - Г-н Сетракян е наш домакин.
Душата му е мрачна. - Престани, мамо!
Стига толкова! Ние сме гости тук. Не се държиш прилично!
Съжалявам. - Разбирам какво преживява.
Греши с това, което каза за теб. - Не, права е.
Майка ти ще се оправи ли?
Понякога се обърква. Бърка спомените с реалността.
Сигурно много е харесвала пепелника.
Беше от ресторанта на хотела,
където баща ми я е завел на първата им среща.
Искал е нещо за спомен,
защото още тогава е знаел, че ще се ожени за нея.
Може би тогава е хубаво, че още го помни.
Мисля, че си прав.
Криспин, отвори вратата.
Отвори проклетата врата! Не се шегувам!
Мамо?
Къде е мама?
Криспин, чуваш ли ме? Къде е мама?
Не! Не, не!
Първо мислехме да не нараняваме.
Положението се промени. - Дали?
Вземи някое отдалечено село преди 200 години.
Жителите започват да проявяват странни симптоми.
Смъртта, страха и суеверията водели хората
и обвинявали някое проклятие, докато не се появял някой като нас,
който чрез научния процес на елиминацията
откривал източника на заразата и го унищожавал.
Проклятието се вдигало, а хората били спасени.
Редът се възстановявал.
Значи вече вярваш?
Ако убием Господаря, напастта от вампири ще приключи?
Трябва да го вярвам. Иначе не мога да оправдая как оставям Зак тук,
рискувайки да го оставя сирак или нещо по-лошо.
Ще се върнем тук. - Ами ако не успеем?
Може би един от нас трябва да остане. - Мен ли имаш предвид?
Никога не бих те помолил за това... - Току-що го направи.
Отговорът е не. - Нямах това предвид.
Оставям майка си тук. - Знам.
Ние с теб не сме убийци.
Фет е убиващ с радост ектерминатор.
Самоубийствената мисия е мечтата на живота му.
А старецът е погълнат от стария си гняв.
Нямат резервен план, защото няма кой друг, освен себе си, да рискуват.
Не мисля, че имаме друг вариант.
Това е оръжието, което избра да използва Джим Кент.
Ще го почетеш, ако го вземеш.
Благодаря.
Кога ще се върнете? - Най-късно по залез.
Това е целият ден. - Да се надяваме, че ще стане по-рано.
А мама?
Най-добре първо да премахнем причината за всичко. Г-н Сетракян има план.
Разбирам, но защо не може да дойда с вас?
Не знам какво ни очаква.
Там не мога да контролирам нещата.
Но видя мазето на г-н Сетракян. То е истинска крепост.
Не мога да си представя по-сигурно място.
Ще се пазиш, нали? - Разбира се.
Обещавам ти. А ти наглеждай г-жа Мартинес.
Не трябва ли да е обратното? - Би трябвало.
Но сега ти командваш. Стойте в мазето.
И двамата. Не позволявай никой да те види.
Добре.
Време е да тръгваме.
Ти си много смел.
Обичам те. - И аз те обичам.
Младежо! Къде е пепелникът ми?
Не знам, не е тук. - Какво си направил с него?
Не съм го пипал. Нора ще помогне, когато се върне.
Къде е дъщеря ми? - Излезе с останалите.
Да не ми е взела цигарите? Искам си ги.
Виждаш ли? Трябват ми цигари.
Майка ми казва, че не е хубаво да се пуши.
Нора ще ви донесе, когато се върне.
Всички се забавляват. - Всеки за себе си.
На това разчита Господаря.
Бягай! Бягай!
Хайде, мамо, вдигни.
Моля те, вдигни.
Благодаря, че се обадихте в болница Харлем. Ако...
Стая на сестрите. - Търся Гуадалупе Елисалде.
Кой се обажда? - Синът й, Аугустин Елисалде.
Изчакайте. - Добре.
Смяната й започва в 18:00 часа. Тук е голяма лудница.
Може да е дошла по-рано, но не съм я виждала.
Добре, благодаря.
Някой да ми помогне!
Трябва да изляза от тук! Помощ!
Заключено е! Моля ви, помогнете ми!
Помощ!
Моля ви.
Госпожо Мартинес! - Ето те и теб, младежо.
Дай ми ключовете.
Татко остави ключовете на мен. Искате ли да слезем долу?
Дъщеря ми, моята Нора, беше отвлечена.
Трябва да отида при нея!
Не, тръгна по своя воля. Ще се върне.
Всички ще се върнат. - Никога няма да се върнат. Никога!
Трябва да се махнем от това място.
Моля ви! Трябва да се махна от тук!
Ако отида да ви купя цигари, ще ме изчакате ли долу?
Защо Световния търговски център?
Господарят е привлечен от места на човешки нещастия.
Той търси страданията ни.
Ароматът на стригой. Мисля, че сме на правилното място.
"Пещерата, в която се боите да влезете..."
"Крие съкровището, което търсите."
Божичко!
Ако имаме късмет, ще попаднем на по-голяма каша от тук.
Стойте от дясната страна. Третата релса.
Не знам дали тук има напрежение,
но това са 625 волта и няма нужда да разбираме.
Това е всичко, което определя тези хора.
Надявам се да ме определя нещо повече от портфейла и часовника.
Всичко, което виждаш представлява нечия майка,
баща, син, дъщеря. - Не се хаби.
Следва сив Форд или Плимут...
Търсим двама бели, движещи се на юг...
Работи ли телефонът ти? Имаш ли сигнал?
Не, не работи.
Няма повече графити.
Станцията беше изоставена след 11-и септември.
Съмнявам се, че някой е слизал тук оттогава.
Поне не някой човек.
Спят.
Винаги през деня.
Особено новопревърнатите.
Трансформацията ги изтощава.
Доста глави за рязане.
Не, освобождаването им ще предупреди Господаря за присъствието ни.
Изключи лампата.
Кели?
Не е тя, Еф.
Трябва да продължим.
Трябваше да съм до теб, мамо.
Г-н Фаръл...
За наема ли си дошъл, мършо?
Вижте, тук релсите са чисти.
Сервизни вагони.
Използват изоставените станции за обръщало.
Познавам тунелите като дланта си.
Тази линия е построена върху първоначалната от 1923-а.
Като древния Рим или Града на Давид.
Чуваме това непрестанно, докторе.
Не, този път е различно.
Тунелите правят странни неща със звуците. Като шепнещите галерии.
Сещаш ли се? Ако се задава влак, ще разберем, ясно?
Хайде.
Бягайте!
Какво казваше?
"Познавам тунелите като дланта си."
За в бъдеще да знаеш - това е ръка, това - задник, а това - лакът.
Искаш ли ти да водиш? Пробвай се, докторе.
Писна ми от бруклинската ти гордост. Пази я за някой, който го е грижа.
Свикнал си да имаш последната дума, а? Какво е чувството старец
и ловец на плъхове да знаят повече от теб?
Цял живот чакаш този момент, нали?
Поздравления за вампирския апокалипсис.
Първите ще станат последни, а последните - първи.
Престанете и двамата. Бъдете внимателни.
все още не бива да позволяваме да ни видят.
Кофти начин да пукнеш, дори за тях.
Вече знам още един начин да ги убиваме.
При следващото излизане ти ще носиш трансформатора.
Тя вървеше натам. Значи сме близо.
Само бъдете внимателни.
Ехо?
Бинго! - По-скоро линия.
Но храната си е храна.
За всеки случай провери касата.
Вземи и още една торба. Каквото не изядем, ще го разменим.
Може да не открием още някой такъв магазин.
По дяволите! Вал, продавачът...
Не се дръж като момиче. Нали искаш да ядеш?
Провери отзад за консерви риба тон.
Господи! - Пусни ме!
Какво правиш тук, хлапе? Ей, Вал!
Откъде се взе, малкия?
Тук има още някой.
Внимавай, хлапе.
Изчезвай.
Задънена улица. - Какво, по дяволите?
Къде са отишли всички вампири? - Как са преминали?
Ако преследвах плъхове, бих решил, че са отишли точно тук.
А може да е капан. - Дявол да го вземе!
Чисто е.
Зад нас са.
Вървете. Аз ще ги задържа.
Вече знае, че сме тук.
Още причини да побързаме.
Еф?
Докторе!
Еф, там ли си?
Помогни ми.
Д-р Гудуедър!
Толкова ми е студено. Намери ме, Еф. Имам нужда от теб.
Кели? - Недей!
Слушай ме! - Не позволявай да ме наранят!
Докторе, недей!
Слушай ме!
Докторе! - Става нещо.
Лампите няма да свършат достатъчно работа.
Върви! Тръгвай!
Еф!
Еф?
Заседнах! - Давай!
Къде са?
Да вървим.
Еф?
Еф, къде си? Побързай.
Тук съм, Кели.
Къде е тя? Хайде, дяволите да го вземат!
Какво чакате? Елате!
Да ме унищожиш ли си дошъл?
Старият професор си има нов ученик,
който да се провали също като него.
Аз му отнех всичко.
Ще отнема всичко и на теб.
Жена ти и синът ти.
Аз пия от хората.
Професоре.
Г-жо Мартинес!
Г-жо Мартинес?
Донесох ви цигари. - Благодаря ти.
Какво мило момче.
Някой видя ли накъде отиде?
Накъде? - Еф.
Пипнахме го. - Не, той пипна нас.
Добре ли си? - Мисля, че да.
Видя ли го? - Да.
Чух гласа на Кели.
Тя ме викаше.
Той ме измами. - Разбира се!
Как можа да хукнеш така?
Оказа се, че търсим теб, вместо това нещо.
Защо използва светлината? Само го прогони!
Нямахме избор. - Той беше тук!
Беше в ръцете ми, а сега го няма!
Няма да намеря покой, докато Господаря не бъде унищожен!
А сега и той няма да намери покой!
Ще те унищожа, стригой!
Ще те убия! Умри!
Умри, стригой!
Насам!
Откъде знаеш, че е дошъл насам? - Господаря е някъде тук.
Трябва да помислим и да се прегрупираме.
И да позволим да се прегрупират и те? Защо да го правим?
Може да нямаме втори подобен шанс.
По дяволите! - Труден избор, а?
Случаен. - Не.
Слушай, разбирам те и съм на твоя страна, но това е лудост.
Накарахме го да бяга. Трябва да го натиснем.
Ти прави каквото искаш. - Спри.
Изключете фенерчетата. Да останат само УВ лампите.
Видяхте ли, оказах се прав. Сега ме пуснете.
Почакай. Нора. - Какво чакаме?
Доста чудовища.
Няма начин, татенце.
Той е тук! Пуснете ме!
За Бога, това е самоубийство! - Не, не! Не!
Превод StraightEse
http://subs.sab.bz